-Tidligere: -Nå kveler vi dette i starten.
-Du var ambulansepleier. -Eliza. Jeg sørget for at du kom hit.
Vi fløy, hit til Antarktis.
-Hva er dette? -Vi skal studere hos Mayakovsky.
Kle av dere. Gjør det.
Om noen minutter flyr vi igjen.
Brakebills vet hva du har gjort. Du kan ikke vende tilbake dit.
-Hvor er Kady? -Hvem bryr seg?
Løp!
Dette går ikke. Jeg har ringt et sted som kan ta deg imot i morgen.
-Mike. -Hvorfor er han så spesiell?
Her er en liten sak jeg oppfant.
Jeg tar gjerne en øl, om du har det.
Øl? Du skal være glad for at du er så pen.
-Eliot! -Dere er tilbake. Hurra...
Takk og pris! Hvorfor står du alltid klar med drinker når vi kommer?
Jeg er nok bare en god vert.
Dette er Mike. Han ble uteksaminert for noen år siden og bor i New York.
Margo prøvde å drepe ham, men vi løste det.
-Alice og Quentin. De er nerder. -Det så jeg.
Hvordan var det i sør? Frøs noen i hjel?
Det var... Det var begivenhetsrikt.
Hvorfor har du det ansiktsuttrykket?
-Å, herregud. De har hatt sex. -Ja.
-Nei. -Det bare skjedde.
Du drakk deg full på Mayakovskys lavvodka og forførte ham.
-Kanskje jeg forførte henne. -Ja, særlig.
Å griseklaske en full rollespiller er ingenting å skamme seg over.
-"Griseklaske"? -Jeg så på svineskinka.
Jeg skal ta en blund og late som om vi aldri har hatt denne samtalen.
Jeg...
-Hyggelig å hilse på deg. -Hold øynene på skinken, du.
-Han er søt. -Jeg vet det, men jeg så ham først.
Blås i Eliot, han...
Du vet... Han er Eliot.
-Slutt. -Er ikke "blund" kode for noe annet?
Kan vi snakke alvor?
Det vi gjorde skyldtes stress, omstendigheter og feromoner.
Første gang, ja, men ikke de andre fire gangene. Selvsagt telte jeg.
Eliot hadde rett. Vi kunne ha vært fulle eller høye...
-Vi er ikke påvirket av noe nå. -Jo, Q. Jeg kjenner lukten av deg.
Som en rev. Du kjenner nok lukten av meg også.
-Vi har ikke dusjet på flere uker. -Er du forelsket i meg?
-Jeg vet ikke. -Selv om du bedyret din...du vet...
...så hadde jeg visst at det ikke var deg.
Vi må holde en viss distanse for å forstå hva som er virkelig.
Sjømenn navigerte ved hjelp av stjernene når de var bortkomne,-
-men for dere utgjør de et hinder, for omstendigheter endrer seg stadig.
Når dere beregner Pleiadenes posisjon, så tenk på...
Unnskyld. Jeg skal la syklubben deres være i fred.
Det finnes en studieplan, Penny. Du bør studere astral projeksjon.
Jeg føler meg mindre teit hvis jeg ikke frykter min egen evne.
Hvis jeg skal kunne lære å reise mellom verdener,-
-må jeg mestre evnene mine her på jorden først.
Er det noe annet som plager deg? Jeg vet at du stod Kady nær.
Ikke så nær som man skulle tro.
Jeg har en god idé.
Hvis du er så bekymret for meg, kan du jo bli med på reisene mine.
Du har mye å lære meg...
...og jeg kan nok lære deg ett og annet også.
Jeg tror ikke...at det ville vært passende.
Det er jeg helt enig i. Når drar vi?
Du blir sen til neste time.
Deres første semester på Brakebills ble brukt på grunnleggende magi.
Vi utstyrte dere med verktøy.
Nå er det på tide å bruke dem. Ta en titt i veskene deres.
Studiemengden vil fordobles.
Astronomi og botanikk er bare et par nye temaer.
Kollokviegrupper er obligatoriske.
Gretchen!
Jeg har hørt at du sover med en kroppspute som ser ut som Spock.
Jeg dømmer deg ikke.
Selv eier jeg hele samlingen med Leonard Nimoys album på vinyl.
Er du interessert?
-Quentin, hva...? -Gretchen ville bytte gruppe.
Unnskyld. Jeg har ekstra mye deodorant.
Ja. Duften er sterk.
Er vi to hele kollokviegruppen?
Helvete finnes, og det lukter som kroppsspray fra Axe.
Kjære Quentin, jeg vil fortelle at jeg har gitt opp magi.
Du hadde rett. Takk for ingenting, og dra til helvete.
-Hvem er brevvennen din? -Stikk, før jeg begynner å skrike.
Slapp av. Jeg vil bare snakke.
Vi burde ta det over en drink, men det får man nok ikke her.
Fortell hva du gjorde mot Hannah.
Jeg beskyttet meg fra en tyv. Skulle ønske at jeg hadde sluppet det.
-Er dette et tilgivelsebrev? -Ja, noen av oss klarer å skrive dem.
Greit. Da prøver vi dette.
Jeg er lei for det, Julia.
Jeg slipper ikke mange innpå meg, og de jeg slipper inn,-
-må på et vis være sjelevenner.
Jeg liker deg, faktisk.
Og dette? Det var ikke det jeg ville.
Mener du det du skrev? Gir du opp?
Ok, da avslutter vi dette.
Du lar meg være i fred, og jeg har ikke i behov for noen blodhevn.
Men går du etter meg, dreper jeg deg og alle du bryr deg om.
Vel, de som finnes igjen.
-Du er sånn ei merr. -Og du er svak.
Hvorfor ber du ham om unnskyldning? Han burde sitte her, ikke du.
Ta den tiden du trenger..
De ser fine ut. Ok, Henry. Prøv å gjøre noe.
Ta det forsiktig.
-Det kan kreve noen forsøk, Henry. -Prøv fysioterapeutiske øvelser.
Da jeg var fire år gammel...
...uten instrukser eller hjelp av noen...
...lærte jeg meg selv magi.
Det skal jeg gjøre igjen.
Dette er en katastrofe! Jeg har ingenting å ha på meg.
Tror du at det kan være en overdrivelse?
Jeg er ikke klar for å la Mike se meg i samme antrekk to ganger ennå.
-Dette er nok et Margo-problem. -Selvsagt.
Hun knuller en kunstner på Encanto Oculto, så jeg må nøye meg med deg.
Vestene ser like ut i mine øyne.
Det var et stort feilgrep å be deg om hjelp. Vær så snill og gå.
Jeg var her først.
-Du pleier ikke å bry deg om ting. -De pleier ikke å være bryet verdt.
Men det finnes noen begrensede, men viktige, unntak.
Svært begrensede.
Men seriøst, gå herfra.
For dere som ikke kjenner meg alt, så heter jeg Richard og er prest.
Jeg skal prøve å fatte meg i korthet i dag.
Uansett hvorfor du begynte misbruket, kan du bli ren om du jobber for det.
Du kan forandre alt ved situasjonen din,-
-men én ting forandrer seg ikke: Deg selv.
Samme hjerne, samme hjerte, samme tabber.
Vi trenger å kunne lene oss på noe som er større enn oss selv.
-Bare si det. "Gud." -Det er én måte å si det på.
Det finnes et ord for når man lener seg mot noe: En krykke.
Å erstatte dop, alkohol eller porno med en høyere makt...
-...betyr bare en ny slags krykke. -For et pessimistisk syn.
Bare si som det er.
Kanskje vi bare må akseptere verden for det den er.
Kan vi ikke forme verden ut fra ønskene våre?
Med litt anstrengelse og tiltro?
Gi en mann håp og en mynt, så har han en mynt.
-Hvem har sagt det? -En dust.
Hva tror du på? Det trenger ikke å være Gud,-
-bare noe som er større enn deg selv.
Les gjennom ingrediensene, finn ut hva slags besvergelse det er.
Vi burde gå videre. Skal vi vente på idioten, blir vi her hele kvelden.
Hvis du forstår dette, så vær så snill og forklar.
Det er en legebesvergelse. Jeg har sett welwitschia på sykestua.
Det er et lurespørsmål. Det er en welwitschia mirabilis.
Bladene brukes til legebesvergelser, men også til eksotiske forbannelser.
-Jeg trodde at det var en bregne. -Derfor har jeg med meg bildekort.
-Takk, Alice. -Kan du la det være?
Kan du la være å stirre lengtende etter henne?
Jeg vet ikke hva du mener eller antyder.
Det fantes ikke stort på Brakebills sørlige filial.
Verken hyggelig vær, spiselig mat eller kabel-TV.
Men vet dere hva som fantes? Vinduer.
Tror dere at fritidsaktivitetene deres gikk ubemerket hen,-
-så tar dere feil, rever.
-Jeg lå over snittet for en rev. -Jeg har studert nok for i dag.
-Takk skal du ha. -Det er ikke min skyld eller problem.
-Men du ser vel hva du gjør feil? -Jeg trenger ikke din hjelp.
-Men sett at jeg gjorde det... -Du oppfører deg som en stalker.
Og så fornekter du at du er interessert.
Ha litt baller, ellers finner hun en annen.
-Oi! -Jeg er ikke ferdig.
Den eneste ulempen er at man brenner all alkoholen.
Det ser fantastisk ut.
-Ikke overanstreng deg for min skyld. -Det var ikke noe bry.
Jeg er dypt imponert alt, altså.
Jeg føler at jeg burde gjøre slikt for deg.
-Men jeg vet ikke hvordan. -Ikke vær tåpelig.
Jeg venter bare på at du skal begynne å kjede deg i selskapet mitt.
Du kjeder meg ikke.
Jeg vet ingenting om musikk, vin eller andre land enn Texas.
-Texas er en delstat. -Ikke hvis man er fra Texas.
Kom hit.
-Hvor tror du at jeg kommer fra? -Jeg vet ikke. En rik familie?
Vi hadde penger til bestemor spilte dem bort.
Nå har vi bare titlene våre.
Det var en spøk.
Jeg er født...i Indiana.
På en gård. Foreldrene mine er bønder.
-Indiana? Jeg trodde... -Selvsagt trodde du det.
Å forme meg til den jeg er var mitt livs største kreative prosjekt.
Så...
Bare Margo vet om det siden vi var hemmelighetspartnere i Prøvelsene.
Når det gjelder alle andre, så lar jeg dem tro-
-at jeg vanket med familien Kennedy i oppveksten, og så videre.
-Takk. -For hva?
Fordi du er deg.
Vel...
-Her er jeg. -Ja.
Her er du.
-Hei. -Hei.
Jeg har trippelsjekket posisjonen og utført hele påkallelsen.
Den dumme planten burde vært to meter høy nå.
Hva er det?
Hva skjedde mellom deg og Kady? Dere var uatskillelige.
Hun besto Prøvelsene og Mayakovskys tester og så bare...
-Jeg har ikke reiseplanen hennes. -Jeg skjønner ingenting.
Du oppfører deg som trusehviskeren, men vet ikke engang hvor dama di er.
Hvis du ser henne, så hils og si at hun skylder meg 20 dollar.
Kan jeg hjelpe deg? Jeg snakker ikke med deg.
-Hei, Mike. -Unnskyld, jeg har gått meg bort.
-Hvor er de fysisk begavedes hjem? -Det ligger...
Herregud! Hvordan gikk det?
Hjelp! Hjelp oss, noen!
Forbered blodoverføring. Varm opp steinene.
Såret er dypt, men det kan sys sammen.
-Vi trenger våpenet, Quentin. -Jeg må se kniven for å vite det.
-For å vite hva? -Finn Mike. Nå.
Mike er Eliots kjæreste, tror jeg.
Han prøvde å drepe meg før Penny gikk imellom.
-Kan det ha med Udyret å gjøre? -Hvorfor det?
Det rimer mer enn at en nykomling vil drepe meg.
Alt er mulig. Vi skal spørre Mr. McCormick når vi finner ham.
Quentin!
-Går det bra med Penny? -Han blir operert. Jeg vet ikke.
Jeg fikk nettopp vite det. Alle er redde.
Fogg lot oss ikke forlate bygningen før...
-...de har funnet Mike. -De har funnet ham.
Sunderland og March fant ham da han prøvde å åpne en portal.
Hvor har de ført ham?
Har du vært i dette rommet før?
Det ble innredet ved århundreskiftet for svært følsomme eksperimenter.
Mekanismer i veggene forhindrer forhekselser. Det er et rent rom.
Rommet var ikke ment for dette, men det får duge.
-Hvor er våpenet som du brukte? -Jeg vet ikke.
Var du spesifikt ute etter Penny og Quentin?
Jeg var i Brooklyn, og så var jeg plutselig her. Jeg vet ikke!
-Professor... Henry, jeg... -Rektor.
Greit. Du kjenner meg, ikke sant?
Jeg studerte her i tre år. Jeg kunne aldri...
Jeg vet at du gjorde det!
Nei, dere kan ikke gå inn dit.
-Hva sa han? -Ingenting av nytteverdi.
Skal dere bare la ham være der? Det er inhumant.
Domstolen for magiforbrytelser sender en representant hit.
-Hva kommer de til å gjøre med ham? -Straffen varierer.
-Alt avhenger av om Penny overlever. -Dette stinker av tankekontroll.
Øynene hans så ikke menneskelige ut. Det kan være en mulighet...
Jeg har alt tatt i betraktning: En besvergelse som gikk galt,-
-en dobbeltgjenger og til og med tankekontroll.
Men det fantes alltid en risiko for at han gjorde det med vilje.
-God morgen! -Smertestillende ville vært fint.
Operasjonen gikk bra, og de klarte å sy deg sammen.
Etter et par ukers... Du er ikke klar for å stå på beina ennå.
Jeg ble knivstukket og skal finne den jævelen som...
Hent professor Lipson!
Hva...?
-Det er ingen infeksjon. -Såret er forbannet.
Det vokser under huden, men ingen vitale organer er rammet.
-Det nekrotiserende vevet... -Hva?
-Celledød i veven. -Hvis den berører et vitalt organ...
-Hvordan fikser dere det? -Uten å se kniven, så vet jeg ikke.
-Jeg hater magi. -Hvorfor oss?
Når det gjelder deg, forstår jeg. Jeg vil knivstikke deg hele tiden.
Det var absolutt ingen spøk.
Du så vel at det var meg han var ute etter før du gikk imellom?
-Jeg skylder deg livet mitt. -Jeg kan knivstikke deg her og nå.
-Udyret. -Det virker rimelig.
Men likevel ikke.
-Mike er ikke fra Fillory. -Nei.
Skal jeg ringe til noen?
Foreldre, søsken eller tilsynsfører?
Det går greit.
Nei, Quentin. Hadde hun brydd seg, så ville hun vært her.
Ingen besøkende. Hva kan han si for at du skal føle deg bedre?
Jeg er ikke her for å føle meg bedre.
Vær så snill?
Jeg skulle på date i går kveld.
-Jeg kledde meg pent og allting. -Beklager.
Jeg husker ingenting av det de sier at jeg gjorde.
Du var bevisstløs.
Var du bevisstløs da vi møttes?
Nei, jeg vil ikke kjøpe en bibel.
Hvilket tilfluktssted tilhørte du?
Jeg kjenner igjen tatoveringene dine. Jeg ser ofte slike her.
-Er du en selvlært? -Nei, jeg har en klassisk utdannelse.
Det finnes en spesialskole som heter Brakebills.
-Har du hørt om den? -Ja.
Jeg skrev meg inn her for å komme bort fra magi, så...
Du tror at magi er en fæl byrde.
Så fæl at du må legge deg inn på avvenning. Sånn er det ikke.
Magi er ikke heroin, Julia. Det er en gave.
Ikke si at det er en gave fra Gud.
-Jeg er ingen gal gatepredikant. -Hva er du da, Richard?
Det vi kaller magi er et sett med verktøy.
En etterlevning fra skapelsen. Tenk etter.
Vi kan forvri virkeligheten, skape og ta bort.
Blir ikke Gud sur om vi bruker verktøyet hans uten å be om lov?
Gud...eller snarere gudene gjør ingenting ved et uhell.
De etterlot verktøyet for at vi skulle finne dem.
Men du trenger ikke å tro på det jeg sier.
Du kan oppleve det selv.
Vær så snill!
Du kan ikke gjøre dette mot meg!
Penny?
Jeg har bare hodepine.
-Jeg tok med leksene dine. -Hvorfor det?
Godt spørsmål, men jeg hadde vært glad for en pause fra legestudenter.
-Og siden Kady ikke er her... -Jaså, du synes synd på meg.
Nei. Jo, på en måte.
Hun hadde ting å gjøre et annet sted. Det er greit. Det er det!
Jeg forstår. Folk skuffer som regel.
Man må alltid være klar til å dra i utløsningssnoren.
Som når man roter med et null-
-som er så besatt av eventyrbøker at han bare ignorerer deg.
Dra i utløsningssnoren.
Går det bra? Kan jeg hjelpe deg på noe vis?
Vil du hjelpe meg?
Gå til rommet mitt og hent tablettene under skrivebordet.
-Hva slags tabletter? -Jeg hører stemmer.
Jeg selvmedisinerer ganske mye for å få skrikene til å stilne.
-Penny... -Ikke døm meg, Alice.
Nei. Penny!
-Det er ikke bra. -Kan noen hente Quentin? Nå!
-Det hadde jeg ikke ventet meg. -Det er fra fjerde bok om Fillory.
Jeg har lest dem i studiesammenheng.
Jane var alene i Fillory og en loriansk snikmorder angrep henne.
-Hva er en lorianer? -En skurk fra nabolandet.
Fillory er navnet både på landmassen og på en av de suverene statene.
-Fokuser, er du snill. -Ja.
Lorianeren knivstakk Jane med den såkalte Jomfrukniven.
Roseranker vokste ut av såret.
Dette ser ut som en eklere, men mindre lunefull versjon.
-Honningklo tok seg av Jane. -Honningklo?
-Ja, en snakkende bjørn. -Å, herregud.
Han sa at rankene ville vokse til de kvalte hjertet hennes.
Men Jane overlevde.
Jeg vet hvordan jeg kan hjelpe deg.
-Er det en turban? -Nei, det er håret ditt.
-Å sy er ikke min greie. -Hvordan hjelper en voodoodukke?
I bøkene bærer Jane alltid med seg en dukke som ligner henne.
De innser derfor at Jomfruknivens forbannelse,-
-vil akseptere dukken som et substitutt.
Vi skal altså brenne en dukke.
Hva mer står det i den dumme boken din?
Henry!
Det er normal høflighet å presentere seg for blinde.
Jeg ser bare konturene dine vagt.
Til mitt forsvar ble jeg oppdratt av ulver.
Kniven som Penny ble angrepet med er fra Fillory.
Den kalles for Jomfrukniven.
-Høres det kjent ut? -Ja. Dette er første gang.
Du burde ha sagt fra før. Quentin er mest utsatt, men om Penny dør...
Dette er din feil, Eliza.
Sørg for å ordne opp i dette,-
-og dra lengst mulig vekk fra universitetet mitt.
Er det forstått?
Jeg har dårlig tid, Mr. Coldwater.
Det er Udyret, ikke sant? Og Fillory finnes på ordentlig.
Selvsagt. Det har du visst siden du var barn. Det er derfor du er her.
-Udyret finnes ikke i bøkene. -Bøkene er skrevet for barn.
Det er merkeligere i virkeligheten.
Ja, det er fullt av syke monstre som prøver å drepe meg.
Vil du vite hva Udyret vil? Han vil ha kontroll,-
-over Fillory og alle dets dører. Kanskje han tror at du skal finne en.
-Jeg er ingen reisende. -Det er andre måter.
Jeg ga deg en bok om det. "Fillory og lenger", bok seks.
-Jeg har mistet den. -Kan ikke tapte ting finnes?
-Vent! Hvordan kan vi hjelpe Penny? -Du må lese mellom linjene.
Janes dukke var ikke spesiell fordi den så ut som Jane.
Det skyldtes hvor hun hadde fått den fra.
Janes mor ga den til henne før hun døde.
Dukken var alt hun tok med seg til Fillory.
Det eneste som minnet om familien hennes og livet hennes på jorden.
Hennes mest elskede eiendel.
Det vi elsker kan være like viktig for oss som livene våre.
Så forbannelsen aksepterte dukken-
-som et passende offer i stedet for Janes hjerte.
Jeg vet at du har flere spørsmål. Etter at du har reddet vennen din.
Jeg vet hvordan vi bryter forbannelsen.
Penny? Hei, drittsekk! Hvilken eiendel setter du høyest?
Han har vært bevisstløs i 20 minutter.
Det er for sent.
Jeg ber og gir meg selv hen.
Jeg binder og lover meg selv-
-til deg, kornets gudinne.
Reis meg over agnene.
Amen.
-Hvordan vet vi hva som er viktig? -Vi får gå gjennom Pennys ting.
Bilder. Det kan være noe fra barndommen hans. Familien?
-Han snakker aldri om dem. -Han kan bry seg om dem.
Penny er ikke sentimental av seg.
Kanskje han later som om han ikke er det. Alle er sentimentale.
-Du projiserer. -Det er det du som gjør.
Greit.
-Jeg får vibber av en sirkusklovn. -Her har vi det, Q.
Er tablettene Pennys kjæreste eiendel?
Det ville de vært, om jeg hørte fæle stemmer som bare kunne dempes av dem.
-Tabletter kan lett erstattes. -Du kan lett erstattes.
Hva er din kjæreste eiendel?
Det er et ganske personlig spørsmål. Vi skal jo ikke omgås engang.
Hva er din?
Et lappeteppe som bestemor lagde til meg da jeg var liten.
Det er dekket av katter.
"Fillory and Further", første bok. Førsteutgaven.
Jeg jobbet en hel sommerferie for den. Forutsigbart, jeg vet det.
Forutsigbarhet er ikke noe dårlig, Quentin.
-Du... Hva med dette? -Sjokoladepapir?
Det er fra hans siste møte med Kady.
Jeg tror ikke at Penny bryr seg om at hun er borte.
Tro meg, det gjør han.
-Hva var det du ga meg? -Fungerte det?
Det føltes som om jeg ble utsatt for en besvergelse, ikke omvendt.
Det var fordi det var en bønn.
-Til hvem? -Den lokale høstgudinnen.
Hun er vennlig. Vær glad for at hun svarte, hun er sjenert.
Det var som å ta i en strømledning. Jeg har aldri kjent slik kraft.
-Det føltes bra. -Det føltes farlig.
Du behandler magien som et narkotikum-
-fordi de som lærte deg opp oppfører seg som narkolangere.
De kjøper og selger den, og de slåss og knuller for den.
Men det er ikke den eneste måten å leve på.
Jeg har aldri opplevd noe annet.
Jeg er en veldig dyktig magiker, og jeg driver med dette.
Det finnes gode mennesker som vil gjøre verden bedre.
Du kan være en av dem, eller så kan du være en langer.
Eller så kan du bli her og ikke være noe som helst.
Du velger selv.
Hvis jeg gir deg noe, kan du ta det med til Brakebills til meg?
Ikke noe skuespill, takk. Jeg ser tvers gjennom deg, skjold eller ei.
Jeg ville ikke drømme om å lure deg. Jeg har større drømmer enn det.
Det var smart å angripe noen utenfor campus' beskyttede område.
En tidligere elev med alumninøkkel. Det er tiltrekkende for enkelte.
Det virker ikke neste gang. Du kan ikke gjemme deg i Fillory for evig.
Man finner alltid en dør til Fillory når man trenger en.
Ingenting er forandret. Du er den samme stae, lille Jane Chatwin.
Du vet at jeg aldri ønsket dette. Du tvang meg til det.
Jeg valgte Jomfrukniven for din skyld, Jane.
-Av nostalgiske grunner. -Penny kommer til å overleve.
Og marionetten din sendes til et salvadoriansk fengsel i morgen.
-Alt har vært forgjeves. -Jeg kan gå herfra når jeg vil.
Hva venter du på, da?
Jeg ventet...på deg.
Slipp meg!
Herregud, vent...!
Rektor Fogg.
Hva gjør vi nå?
-Hva gjør vi nå? -Jeg vet ikke.
Pokker heller!
Eliza er død! Når Udyret vender tilbake, hva...?
-Bare hun kan gi meg svar. -Det finnes ingen svar, Quentin.
For vi har ingen anelse om hva som kommer til å skje nå.
Det mest sannsynlige utfallet?
Spesielt nå som han har ryddet Eliza av veien?
Du dør. Vennene dine dør.
Vi går alle sammen en blodig død i møte.
Og da har alt dette...
...vært forgjeves.
Går det bra med deg?
Tekst: Eivor Bekkhus www.sdimedia.com